Дођите, синови, саслушајте ме. Ја ћу да вас научим о страху од Господа.
Када сам била девојчица,
мајка би ме подсетила свако вече пре спавања
да отворим срце Богу, јер је он добар, милостив и праведан.
Ствари су се промениле после неколико година, када је мој отац отишао,
оставивши мајку да одгаја мене и моју браћу у малом месту на рубу пустиње Мохаве.
Више се никада није вратила добром и милостивом Богу.
Уместо тога, говорила би о пророчанству.
О времену када ће цео свет бити прекривен тамом,
и када ће се одлучивати о судбини човечанства.
Једно вече, напокон сам смогла храбрости и упитала мајку:
Зашто се Бог променио? Зашто је толико љут на своју децу?
"Не знам" одговорила је, док ме је ушушкавала.
Ваљда се само уморио од силних срања.
ЛЕГИЈА
ЛОС АНЂЕЛЕС, 23. ДЕЦЕМБАР 01:02
Проклете животиње.
У оваквим ноћима запалио бих град само да гледам гадове како горе.
Добар стар роштиљ.
Нови почетак, то треба овом месту.
Срање!
Стој! Баци торбе, стави руке иза главе!
Почиње.
Нема много времена.
Завежи и сместа баци торбе!
Руке на главу!
На главу!
Окрени се! Окрени се јебему!
Пусти га!
Пусти...
Буртоне!
Шта то радиш Михаило? Ово ти нису била наређења.
Шта то говори?
Не, сада слушам само сопствена наређења.
Тада ћеш умрети, заједно са дететом.
Буртоне, познајеш овог типа?! Ког ђавола...
Јеси ли добро Џип?
Извини што сам те пробудио Чарли.
Ниси ти.
Рита се целу ноћ.
Сигурно зна нешто што ја не знам.
Још једна мора?
То је само због стреса, Џип.
Превише се бринеш.
Због овог места, због твог тате.
Због мене.
Због тебе једино волим да се бринем.
Видиш шта мислим?
Бринеш се због девојке која је трудна осам месеци, а дете није твоје.
Свако би од тога имао ноћне море.
Слободно ме исмејавај.
Као и сви остали. - Ма дај.
Знаш колико ценим све што ти и Боб радите за мене.
Али за месец дана, беба имаће нову породицу.
Морам почети да размишљам шта ћу са животом.
Урадићеш то?
Нисам спремна да будем мајка.
И овако се једва бринем о себи.
Могао бих да ти помогнем.
Могли бисмо то заједно.
Желим то.
Мораш да престанеш да носиш свет на раменима Џип.
Не знам желим ли да будем виђен са анђелом без крила.
Морам да их зарадим, а ти ћеш ми помоћи, зар не?
Бог ми је сведок Бобе, једног дана та ствар ће ти вратити ударац.
О чему говориш Перси? Ми имамо посебан однос.
Да, имају назив за такву врсту односа.
Одвратно.
У праву си, одвратно је.
Како може да изиђе у јавност онаква?
Не знам. Зашто је не бисмо питали?
Хауарде немој. Обрукаћеш ме.
Одри, душо.
Твоја мајка се пита јеси ли се јутрос обукла
са посебном намером да показујеш дупе целом свету?
Зато што сам се пробудила са надом да ће ме одједном обрадити
двојица дрогираних камионџија у неком ВЦ у пустињској рупетини.
Добро је што смо заглавили овде.
Задовољан сам тим одговором, заиста.
Због нечега сам кажњена, знам то.
Срање.
Следеће одмаралиште за 100 км.
100 км?
Срећан Божић. - Због чега је срећан?
Знаш да то срање није добро за бебу.
Онда бих требало да размислим о престанку.
Пре него што престанеш, могу ли да добијем једну?
Можеш да купиш кутију унутра.
Шта кажеш да ти мени даш једну, а ја теби дам две из кутије коју ћеш ми продати?
Знаш...
Мало сам се изгубио.
Јесам ли овде? - Ни близу.
Срање.
Има ли овде било који телефон који стварно ради?
Боб ће ти вероватно допустити да телефонираш, ако га лепо замолиш.
Можда мало и платиш. - Мислим да бих могао.
Имате нешто за појести? Палачинке или...
Да, имамо их са киселим млеком за 3.75$.
Похован хлеб за 4$, ако то волиш.
Ја изузетно волим палачинке.
Јеси ли добро Чарли? - Да, добро сам.
Он се само изгубио.
Ко је то?
- Шта желиш од мене? - Разговарај са њим.
Све је требало да буде спремно пре два сата.
Ваљда су Сејлем Лајт добре, оне су нам једине остале.
Чарли, где си била?
Ово није одмаралиште, наруџбине се гомилају.
Боље ти је да не пушиш опет.
Не у твом стању. - Бобе, видиш ли ме где сам?
Може ли моје стање да буде горе?
Уосталом, ко ми каже. - Престао сам пре две године.
Јеси?
Зашто онда још носиш тај отмени упаљач?
Поклон од моје бивше жене, сентименталан сам.
Желим да упамтим колико је мрзим.
Имаш ли телефон да се послужим?
Мој мобилни нема сигнал, а говорница напољу је покидана.
Извините, имате ли новости када
ће нам ауто бити поправљен? Рекли сте да ће нас ваш дечко
вратити на пут пре два сата.
Овим темпом бићемо срећни ако дођемо у Скотсдејл пре Божића.
Хауба је на овом БМВ-у, да ли ти значи то нешто?
На чему то радиш а да је толико важно да не радиш свој посао?
Ништа.
Нашао сам је у шупи.
Знам како не волиш ништа да бацаш.
- Шта то радиш? - Шта?
Џип, волим Чарли, стварно. И мислим да је лепо од тебе
што желиш да јој помогнеш. - Остави ме на миру.
Она није твоја одговорност!
Не окрећи ми се када ти говорим.
Колико дуго ћеш је пратити около као каквог псића?
Чистећи неред који ради док даје сваком фрајеру осим теби?
Не говори тако о њој! Она није таква!
Знам да то теби нема смисла.
Понекад нема ни мени.
Сањам о њој.
Понекад тако ружно.
Пожелим да никад више не морам опет да заспим.
Не могу да ти објасним то, тата.
Само осећам да је то нешто што морам.
Знаш, твоја мајка је мислила да сам луд, што сам хтео да купим ово место.
Што смо се преселили овде, усред ничега.
Али знао сам да је то нешто што морам.
Ни ја то нисам могао да објасним, као ни ти.
Рекао сам твојој мајци да ми верује.
"Само чекај и видећеш, када изграде тај центар,
са свим продавницама како планирају већ годинама, ово ће бити златни рудник."
Једини проблем је био што сам погрешио.
Изградили су га у другој општини,
а ја сам испао прилично глуп.
И сада гледам тебе како исто грешиш.
Верујући у нешто што се никада неће догодити.
Послушај ме сине, време је да одеш одавде.
Не желим да се једног дана пробудиш
стар и љут, схвативши да си изгубљен,
као и сви који овде стану.
Хајде, поправи ауто.
Желим да ти људи оду пре мрака.
Оволико је близу краја.
Шта није у реду са тобом данас?
Рекао сам ти да набавиш сателитску на ТВ, али ти ниси хтео да слушаш.
- Шта ће ми то срање? - Због канала Историја.
Имам историје колико ми треба.
- То сигурно. - Затвори та велика уста!
Ионако не мораш ово да гледаш.
У реду душо, сада ћеш прорадити.
Ко је главни.
Који је то ђаво?
Па, нешто тестирају.
ОВО НИЈЕ ТЕСТ
- То не изгледа као тест. - Могу ли да телефонирам?
У кухињи је.
Извините, али ако је ово стварна опасност,
зар нам не би давали упутства шта да радимо?
Перси, провери онај свој радио, види има ли каквих вести о ТВ-у.
Дај ми мог малог на телефон.
Зато што би отац требало да разговара са сином, ето зашто.
Брига ме шта је адвокат рекао, имам и ја свог, сад ми га дај на телефон.
Хало?
Веза ти се прекида, чујеш ли ме? Хало?
Срање.
- Можда је био земљотрес. - Много људи је могло да страда.
Не ако је епицентар био у пустињи. - Да, можда не морамо уопште да се бринемо.
- Зашто ТВ не ради? - Можда су терористи.
- Боже. - Нема смисла нагађати.
Назваћу брата у Нидлсу, он вероватно зна нешто.
- Не бих рекао. - Како мислиш?
Баш сам разговарао, прекинуло ме је усред разговора.
Желим назад свој новац. - Ово је стварно савршено.
Смирите се сви.
Немамо зашта да се узбуђујемо, вероватно раде на линијама.
Уосталом, Џип ће ускоро да поправи ваш ауто, тако да ћете моћи да наставите пут.
Добро.
Седите где год желите госпођо. Специјалитети су наведени на плочи.
- Већ знам шта желим. - У реду, шта ћете?
- Одрезак, молим. - Какав желите?
Сиров, ако може. И воду, без леда.
- Стиже. - Чарли, зар не?
- Да. - Необично име за девојку.
Тако кажу, одмах ћу вам донети воду.
Здраво, ја сам Гледис. Гледис Фостер.
Здраво Гледис, драго нам је што смо вас упознали.
Ја сам Сандра, а ово је мој муж, Хауард.
Баш сте леп млади пар.
Шта вас доводи у ове крајеве?
Путујемо у Скотсдејл, али ауто нам се покварио и ту смо док га не поправе.
Права гњаважа.
Гледис, изгледа да овде линије не раде,
телефон и ТВ и питала сам се јесте ли можда чули нешто док сте путовали
о томе шта се догађа?
Не мораш због тога да се бринеш, драга.
Ускоро ће све бити готово.
- Дакле шта имамо? - Не знам.
Вероватно је нешто са компјутером, али овде немамо опрему да га тестирамо.
Срање.
Попиздеће.
Само им реци да ћемо позвати вучу.
Неће моћи, телефон не ради.
- Шта? - Да.
Хвала драга. Када је термин?
Ускоро.
Отац је сигурно поносан.
Не бих знала. Он је далеко од ока, далеко од срца.
Разумем.
Претпостављам да ниси удата? - Нисам.
- Штета. - Тако ми је драже.
Не треба ми мушкарац да ми наређује.
- Али шта је са дететом? - Све је у реду.
Али гореће.
- Шта сте то рекли? - Рекла сам да ће ти јебено дете горети.
Иди у пакао, жено.
- Јебени фанатик. - Шта се догодило?
Све мале бебе ће горети.
- Гледис... - Умукни глупа јебена пичко. Само приговараш и приговараш!
Шта?
Шта? Шта? - Харолде, не...
Не знам ко мислиш да си, али желим да се извиниш мојој...
Харолде!
Сви ћете умрети!
Који курац, човече?!
Пуцај Џип!
Никад је нећеш спасити.
Упуцај кучку!
Упуцај је!
Нека ми неко помогне!
Притисни рану, не гледај га само!
Смири се. Притискај му врат.
Полако.
- Колико има до болнице? - Како је оно направила?
- Не знам! - 140км , можда 160 км.
Шта?
160 км? Доћи ћемо што пре можемо, али...
- Молим те вози брже! - У реду.
Који је то ђаво?
Облаци, шта би друго били?
Облаци не зује!
Не могу да верујем да је још стајала након што је Перси погодио оном шерпом.
Сломио јој је проклети врат, видео сам, кунем се.
Јеси ли видео пиштољ код оног типа?
Шта ради са онаквим пиштољем?
Џип, у реду је сине.
Нисам могао да повучем окидач, смрзо сам се.
Видео сам шта морам да урадим, али сам се бојао.
Убила би тебе. Убила би Чарли.
Немаш чега да се стидиш.
Чујеш ме, сине?
Не могу сви да буду јунаци.
Поготово кад мора да се повуче окидач.
Шта је било? Шта се догађа?
- Идем по Библију. - Зашто?
Неко мора да почне да се моли.
Боже, врућа је.
Како је то могуће? Мртва је сат времена.
Јебе ми се колико дуго је мртва, кучка је ходала по плафону.
Овде неће остати.
Стара кучка је тешка. Подигни је Џип.
Где су муве? - Како ја да знам?
Тражиш од мене да објасним понашање јебених штеточина?
Неко долази.
Шта сад?
Тако је, то нам треба. - Чекај мало, ЛАПД?
- Ја сам из Вегаса. - Дај ми тај пиштољ.
Хвала Богу.
Чарли, чекај.
Још један корак и убићу те на место.
Тако поздрављате све клијенте?
Господине, након оног што смо прошли,
имате срећу што вас прво не упуцамо па поздравимо.
Дај да видим зубе.
Зуби јебему! Да их видим!
Нема зубе морског пса.
У реду, да нам кажеш своје име?
Михаило.
Извини због тога, Михаило.
Ту нам је једна стара лудача подивљала.
Имала је те зубе. Никад нисам видео такве.
Скоро је прегризла човеку врат.
Шта уопште радиш овде?
Не изгледаш као полицајац.
Чак ни као они из Л.А.
Али мора бити, је ли тако?
Ко би био довољно луд да украде полицијски ауто?
- Не знате, зар не? - Шта не знамо?
Ништа не знамо, ништа не ради.
ТВ, радио, телефон.
- Понестаје ми времена. - Стој ту момче.
Почни да говориш или се губи одавде.
Чекај!
Тата, извини му се.
Сине...
Сигуран сам да не желиш проливати крв
без икаквог разлога, пред овим поштеним људима.
Шта кажеш? Само пусти Боба, а затим крени својим путем, полако.
Они су овде.
Требаће ти ово.
- Чекај. Ко је овде? - Још слични њој.
Како мислиш слични њој?
Чекај, мислим да ово није добра идеја.
- Тата, могу ја то. - Може он то.
Нема избора.
Не ради ништа храбро.
- Шта се догађа? - Боље се вратите унутра.
Џип, идемо!
Сви останите мирни!
Добро, закључани смо унутра, шта ћемо сад?
У реду, Рамбо, окупио си нас овде, а да нам кажеш против чега се боримо?
Слушајте! Слушајте!
Чујете ли шта и ја?
- Који је то ђаво? - Звучи као...
Сладолед?
Није ваљда?
Постоји сигурносни окидач са стране ваших оружја, неће вам требати.
Гурните га скроз до краја, 2 клика.
Када ово почне, чврсто држите.
У супротном разнеће те си руку.
Који курац сви гледате у мене?
Одри, душо слушај. То је сладолеџија.
Човече, не изгледа страшно.
Срање, срање, срање.
Проклетство!
Спремите се.
Је ли то то?
Сада! Пуцајте!
- То су само обични људи. - Више нису! Наставите да пуцате!
Не пуштајте их близу прозора!
Хауарде!
Видиш на шта си ме натерала мајко?!
Ту си!
Натерали смо их на повлачење!
Пусти ме, жив је! Напољу је!
Напољу је. - Нема га.
Јеси ли добро?
Да, добро сам.
Хвала.
Рекао сам ти да не радиш ништа храбро.
Натерали смо их на повлачење.
Шта се догодило? - Неко мора да буде на крову.
- Ја ћу. - Чекај.
Боље ти је да проговориш.
Када је Бог последњи пут изгубио веру у човека, послао је поплаву.
Овог пут, послао је оно што видите напољу.
Желиш ли да кажеш да је ово Апокалипса?
Желим да кажем да је ово истребљење.
Оне ствари напољу су само пловила.
Опседнути су. Најслабију вољу је најлакше обрадити.
Опседнути чиме? Демонима?
Не.
Анђелима.
Чекај синко, не знам коју си ти књигу читао, али
у мојој верзији анђели су добри момци.
Истина, плашим се, никад није тако једноставна.
Срање, ја нисам свештеник, али нисам никад чуо за
сладолеџију, или старицу која једе сирово месо, скаче по плафону са дечјим зубима.
Зато немам појма који курац говориш. - Чекај мало, како ти знаш толико о њима?
Јер до синоћ, ја сам био са њима.
- Значи кажеш да си ти... - Да, да, тако је.
Јуче сам ја био јебени Деда Мраз.
Знате да је ово лудо? Мислим...
Ја ни не верујем у Бога.
То је у реду Бобе, ни он не верује у тебе.
Више не верује ни у шта од овога.
Знао сам да овај дан долази, само нисам мислио да ћу да га доживим.
Дај Перси, о чему уопште говоримо?
Анђели и опседнути људи. То није стварно!
Јеси ли погледао напољу, Бобе?
Они људи нису наши уобичајени клијенти.
Господине, јеси ли овде да нас заштитите?
Не, не вас.
Њу.
Мене? Зашто мене?
Јер је твоје дете једина нада коју човечанство има.
Чекај мало, ово није могуће.
Ја сам нико, ја сам само конобарица.
Немам чак ни ауто. - То више није важно.
Или ће твоје дете живети, или ће човечанство умрети.
Значи требало би да задржимо оне ствари док се не роди?
Тако је.
Тек сам осми месец.
Ово није истина.
Како ћемо да преживимо месец дана?
Нећемо морати.
- Ускоро ће, зар не? - Да.
Слушајте, једноставно ме брига шта ви верујете.
А ни оне ствари напољу, ни њих није брига.
Само желе дете мртво.
Овај први напад је био тест наше снаге.
Идући ће бити тест наше слабости.
Можемо да седимо овде и да расправљамо.
Или можете да покушате да ми помогнете.
Али верујте ми, нешто много горе је на путу.
Кучкини синови.
Напоље су, осећам их.
Шта је са тим пиштољем? - Шта?
Твој комад, онај којим си средио бакицу.
Претпостављам да није за лов на срндаће.
- Користим га за заштиту. - За заштиту од чега?
- Од људи. - Од људи?
- Да, знаш људи који започињу срања. - Обичних људи или само...
Не, не обичних људи, али знаш...
Онда необичних људи.
Одјеби човече.
Имам своје разлоге што чиним оно шта чиним, и то је то.
Нисам га никад уствари употребио, у реду?
Можда сам га извукао, преплашио пар људи али,
није никада опалио.
До данас.
Ово је лудило човече.
Кад сам био мали...
Отац би сео крај мог кревета свако вече
пре него што заспим.
И рекао би ми:
"Перси,
ако се сутра не пробудиш...
Ако се испостави да је данас...
Твој задњи дан на свету...
Хоћеш ли се поносити...
Оним што си учинио у животу?
Јер ако нећеш...
Боље ти је да почнеш да чиниш добро."
Јеби га.
Кућа части. - Хвала.
- Јеси ли гладна? - Не.
Само зато што је смак света, не значи да мораш да гладујеш.
Ја сам срећан што још имамо плина.
Никад нисам волела пиво.
Хауард је био пивопија у породици.
Шта си ти радио? Пре него што си дошао овде.
Био сам војник. Генерал у његовој војсци.
Шта се променило? Зашто си отишао?
Добио сам наређење у коју нисам веровао.
Он је изгубио веру, ја нисам.
Како то да ти још имаш вере?
Мислим, чини се да све у шта ја верујем
донело ми је само невољу.
Када је Бог одабрао твоју врсту
као предмет своје љубави...
Ја сам био први у целом Рају који вам се поклонио.
Моја љубав и нада за човечанство се још није смањила.
Али гледао сам како газите тај дар.
Гледао сам како се убијате због расе и похлепе.
Водите ратове због прашине, камења и речи у старим књигама.
А ипак усред све ове таме...
Видим људе који неће клекнути.
Видим људе који неће одустати.
Чак и када знају да нема наде.
Људе, који схватају да је бити
изгубљен тако близу бити нађен.
Видим тебе, Џип.
Петнаест ти је година, мајка те напушта, отац ти се повлачи од света.
А ти проводиш идућих пет година свог живота
помажући му да пронађе свој пут кући.
Волиш жену, која носи дете другог,
а волиш је иако правиш будалу од себе.
Чак и ако знаш да те можда никада неће волети колико ти волиш њу.
Ти, Џип.
Ти си разлог што још имам веру.
Ускоро је време за следећу смену.
Имаш питање?
Преиспитујем се. И ти би требао.
Од њихова стварања, он нам је говорио само да љубимо.
Не могу да престанем.
- Сами су криви за овај суд. - Само су изгубљени.
На нама је да их водимо.
На нама је да се покоравамо.
Реци ми, Гаврило, желиш ли да будеш син који оцу
даје оно што жели, или оно што треба?
Ово није твој тест, Михаило.
Како се усуђујеш да слушаш срце? - Јер га је он створио.
Говори ми да не смемо да губимо веру сада.
Прекасно је, наређење је издато.
Слаби ће се окренути против јаких, а ко ће поништити шта је почело?
Ако му се супротставиш...
Разљутићеш га последњи пут.
Само ако не успем.
Рат је дошао човечанству.
Пси Раја биће пуштени.
Сандра
Хауарде?
Хауарде.
Сандра помози ми.
Хауарде!
Помози ми!
- Шта то радиш? - Жив је! Пусти ме!
Мама, шта то радиш? Мама престани!
- Твој отац је жив! - Није!
Пусти ме!
Не! Не!
Перси?
Ја сам крив. Заспао сам.
- Тата... - Немој!
Ја сам ово урадио. Веровао ми је.
Као и твоју мајку, изневерио сам га.
Све изневерим.
Мама, ако узмеш једну осећаћеш се боље.
Ти си крива.
Селили смо се само због тебе.
Све смо жртвовали за тебе.
Не, ти си желела да идеш. Рекла си да си желела.
Волела сам своју кућу.
Волела сам свој живот, а ти си га уништила.
Све си уништила!
Све! - Доста.
Само ћеш седети и мучити ћерку?
Хоћеш ли доћи да ми помогнеш да пронађем станицу која ради?
Чекај!
Људи погледајте ово, нешто примам!
Ако чујете мој глас, примамо прве
добре вести од кад је Апокалипса почела
пре скоро 48 сати.
Паравојска је формирана у предграђу Лас Вегаса
и почели су да нападају заражене.
Добијам непотврђене извештаје о окупљању осталих паравојски
у Долини Смрти, Зајону и Ред Риџ Националном парку.
Ред Риџ, то је само сат времена одавде.
- Значи ли то да можемо да идемо? - Не.
Не идемо нигде. - Шта?
Не знам за тебе, али ја морам да одјебем одавде.
Нећу да ризикујем да смо у покрету када беба стигне.
Преопасно је.
Опасно? Како мислиш преопасно?
...и ја ћу вам дати снаге да преживимо. И смилуј се онима
који су већ изгубљени.
Јеси ли добро?
Најлуђе је то што не желим ово дете.
Чак сам отишла до клинике, јеси ли то знао?
Сећам се док сам седела у чекаоници...
апсолутно сигурна да радим праву ствар.
Тада сам почела да осећам...
као да падам у најдубљу, најмрачнију рупу коју можеш да замислиш. Нисам...
Нисам могла да дишем ни да говорим.
Стално сам мислила, да ваљда смрт тако изгледа.
А када су ме прозвали, само сам побегла.
Дуго времена ја...
Увек сам мислила да могу да се вратим кад пожелим.
И да прекинем то, како сам планирала.
Али тада бих опет добила тај проклети осећај.
Знала сам да немам избора.
Некако је већ о томе одлучено.
Због тога сам...
Замрзела ову ствар која расте у мени.
Не би смела тако да говориш, Чарли.
Није у реду. Пребродићеш ово.
Знам да хоћеш.
Зашто толико верујеш у мене, Џип?
Бог зна да нисам никада теби или било коме дала разлог за то.
Или само немаш неки други несрећни случај који ћеш пратити. Да ли је то?
Не, ниси ти једина којој је тешко, у реду?
Јави ми када престанеш да се сажаљеваш.
- Знаш да само мораш... - Два клика, скроз до краја.
Била сам са маринцем прошлог лета, био је помало луд за оружјем.
Моји су га мрзели. - Сигурно јесу.
Мама је била у праву, ја сам крива што смо овде.
- Није тако мислила. - Јесте.
Истина је.
Једини разлог што се селимо је због мене.
Мислили су да моји пријатељи лоше утичу на мене.
Али ја сам лоше утицала на њих.
Тако сјебано.
Док сам био мали, једино када би ми отац
давао пажњу је било када бих учинио нешто лоше.
Знаш шта сам урадио? - Шта?
Веома добро сам био лош.
Проблем је, када остариш, кад имаш породицу,
бити лош није тако добро.
Је ли готово?
- Поново послујемо? - Не. Не бих рекао.
- Боље сиђи доле. - Не, могу ја то.
- Сиђи доле. - Могу ја то.
Узми ово, за сваки случај.
Буди спремна.
Чекај мало. - Кајл, јесу ли они...?
Кајл!
Замка! Ово је замка!
Видели су их да долазе и упалили су светла.
Враћајте се у ауто! Враћајте се у ауто!
Тата!
Неће успети!
Вратите се у ауто!
Стани! Погодићеш дете!
Шта ког ђавола он ради?
Не отварај врата, у супротном сви умиремо.
Шта је сад?
Шта је сад!?
Преварили смо те.
До ђавола!
О Боже!
Одри не!
Сада ћеш умрети.
Она је само дете, не можеш је пустити да умре.
Кунем се, ако ти нешто не учиниш, ја хоћу.
Чекај, остани ту.
Отвори врата.
Хајде! Трчи!
- Донећу воде! - Џип!
Не бој се, само желим да се играм са твојим дететом.
- Јеси ли повређена? - Где је?
Ког ђавола?
Боже.
Долази.
Чекај! Само зато што сам цура, не значи да знам како ово иде.
- Смири се и ради тачно како ти кажем. - Како ти знаш шта треба?
Који начин за доношење детета на свет.
- Који је то курац? - Долази.
Морамо да пожуримо. - Како то мислиш?
Ово не можемо пожурити. - Чарли, мораш да притискаш.
Притискај као никада пре, притискај!
- Михаило, ко долази? - Притискај!
Колико метака ти је остало?
Хајде! Добро је!
Чарли, успела си!
Успела си.
У реду је.
У реду је, беба ти је добро, погледај.
У реду је, дај јој времена.
Одри.
Погледај мама.
Нови живот.
Предиван је.
Сећам се када си ти била беба.
Управо тако си ме гледала.
Управо тако.
Одри, жао ми је због оног што сам рекла.
Нисам то мислила.
Знам.
Ти си ми најдрагоценија на овом свету.
Сада смо само нас две.
Знам.
Јесмо ли сада сигурни?
Не.
Сада ће бар дете да има прилику када одрасте.
Прилику да изведе свет из таме.
Шта до тада?
Мораћеш му показати како.
Зашто мислиш да ја то могу?
Зашто мислиш да желим то да урадим?
Ако је тако важан, зашто га ти не узмеш?
Јер је његово путовање твоје.
Михаило, морамо да идемо.
Опседнути не могу да приђу детету, али он је послао неког ко може, као ја.
- Као ти? - Гаврило.
Дошао је да уради оно што ја нисам хтео.
Ти си требао да убијеш дете?
Ниси послушао наређење?
- Морамо да идемо. - О чему говори?
- Узмите од оружја шта нам је остало. - О чему говориш?
- Морамо поћи, одмах! - Реци ми!
Дете...
Дете, никада није требало да се роди.
Будућност је поништена. Дете живи.
А док живи, још има наде.
Одри! Беба.
Мама! - Одри, дођи.
- Шта то радиш? - Знам ста су рекли.
Желе само дете. Даћу им дете.
Тада ће нас пустити. - Врати ми га одмах!
Зашто? Ионако га ниси желела.
Хајде, Одри. Одри, пођи са мном!
То је само једно дете.
Не!
Не, Џип! Не!
- Тата! - Не!
Дете! Однеси дете одавде!
- Шта са тобом? - Не бој се!
Пронађи пророке, научи да читаш упутства.
Које пророке? Која упутства?!
Знао сам да ће те послати Гаврило.
Увек си му радо удовољавао.
За разлику од тебе, бунтовног сина.
Твоја крила, сада би ти помогла.
Не осећати тај терет је сан.
Мислиш да можеш да му пркосиш, а да не платиш цену?
Дете живи.
Живи.
Није важно шта ће ми се десити.
Жртвујеш се као будала, Михаило.
Можеш им помоћи у бежању, али неће умаћи.
Као ни ти, мој брате.
Више не бежим.
Доста је.
Постоји други начин.
Нема другог начина.
Доста је.
Желео си да живиш као један од њих.
Сада умиреш као један од њих.
Џип.
Твоја рука.
Упутства.
Жао ми је, пропали смо.
Изгледа смо стигли.
Морамо да видимо како стојимо са оружјем.
Ваљда Михаило није узео све из аута.
Погледајте.
Имам сигнални пиштољ и пар...
Одри, сигнални пиштољ!
Одри!
Уради то!
Џип?
- Дете? - Живо.
Одри?
Дај ми дете.
Не.
Тада ће вас смрт снаћи обоје.
Не!
Зашто се даље бориш?
Када знаш да више нема наде?
Јеби се.
Немогуће. Пркосио си му.
Ти си му дао оно шта је тражио.
Ја сам му дао оно шта му је требало.
Када сам била девојчица,
мајка би говорила о пророчанству.
О времену када ће цео свет бити обавијен тамом.
И када ће се одлучивати о судбини света.
Једно вече, напокон сам смогла храбрости и упитала мајку:
Зашто је Бог тако љут на своју децу?
"Не знам" одговорила је, док ме је ушушкавала.
Ваљда се само уморио од силних срања.
Prevod: Miloљ Petroviж TheReptile88@hotmail.com